EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Er du okay?
Ja.
- Hvor er James? - Han bliver afhørt.
Han klarer den.
Okay.
Noget at drikke?
Ellers tak.
Jeg kan ikke klare det mere.
Hvis det ser rigtigt ud, så skriv under nederst.
Og så kan jeg gå?
Ja.
Jeg har en betinget dom.
Det ved jeg.
Du er blot vidne. Hun har tilstået alt.
Javel.
Okay.
Hvad sker der med Bonnie?
Det ved jeg ikke.
Hun har det vist skidt.
Hvad kan man gøre?
Lidt mere?
Ja.
Vi skal tale med dig igen.
Hvor kan vi finde dig?
Jeg har ingen adresse lige nu.
Okay. Må jeg skrive din kærestes adresse?
Hun er ikke ... Hun er ikke min kæreste.
Men hun var min ven.
- Tak, fordi du ventede. - Selv tak.
- Hvor er Alyssa? - Hun smuttede.
Hvad?
Vi ser hende derhjemme.
JEG SKAL NOGET. KOMMER SENERE. (PAS PÅ JAMES.)
Okay.
- Hvad skal du? - Tak for tøjet.
James.
Efter Bonnie og alt det aftenen før virkede det sært, at Alyssa bare smuttede.
Alyssa?
Hvem er du?
Goddag.
Du er James.
Jep.
Ham morderen?
Ja.
Bliv indenfor.
Jeg vil så gerne slå dig.
Det må du gerne.
- Hvorfor skulle jeg? - Undskyld, men er Alyssa her?
Nej. Hvorfor?
Ved du, hvor hun kan være?
Nej. Er hun okay?
Hun har det fint.
Det håbede jeg da.
Okay. Tak.
Frygt kan starte i det små.
Så småt, man kan ignorere den.
Men så vokser den.
Og bliver rigtig stor.
Ænder.
Og man kan ikke længere ignorere den.
I kendte vist min kæreste.
- Folk skal straffes. - Tror du ikke, vi blev det?
Pludselig vidste jeg, hvor hun kunne være.
TO TIMER TIDLIGERE
Kan jeg låne noget at skrive med og på?
Tak.
Vil du give damen i venteværelset den? Den vågne af dem.
Ja.
Man kan let føle, at man ikke kan styre sit liv.
Det kan man nemlig ikke.
Man kan ikke forhindre ting i at ske. Man må bare håndtere det, når de sker.
- Du burde smile mere. - Hvad?
- Det sker måske aldrig. - Det er faktisk sket, så luk røven.
- Gider du samle benene? - Ja.
Tak.
Jeg følte engang, jeg kendte mig selv.
Men nu tror jeg ikke, jeg har været i min egen krop længe.
Man kan tro, man er løbet fra noget.
Men faktisk har man haft det med sig hele tiden.
TIL SALG
Det er som et spøgelseshus.
Men jeg er spøgelset.
Man kan sidde fast et sted uden at opdage det.
Passer man ikke på, kan man sidde fast der for evigt.
Ligesom Bonnie.
Alyssa?
James?
Hej.
Hvad laver du her?
Hvorfor er du våd?
Jeg tog en svømmetur.
Jeg har det bedre nu.
Hvad er der galt?
Hvad er der galt med dig?
Sedlen.
Du efterlod en seddel.
Ja. Der stod, jeg kommer senere.
Der stod, hun skulle passe på mig.
Jeg mente ikke for evigt.
Jeg troede, du ville gøre noget slemt.
Det ville jeg ikke, James.
Det ville jeg ikke.
Han føles meget lille.
Undskyld, jeg skræmte dig.
Kan vi ikke godt gå?
- Mødtes dine forældre her? - Ja.
Hvorfor her? Tilfældig sex?
Undskyld.
Det var en park.
Han sad på en bænk. Han sagde straks, han elskede hende.
Hun gik med sin bedstes whippet,
og jeg spiste en sandwich.
Det var ... som en scene i en film.
Det er dejligt.
Du behøver ikke gøre det, James.
Jo, det gør jeg.
Okay.
- Åh, nej. - Hvad?
Jeg ved ikke hvornår, men far var blevet lidt våd.
Han er blevet helt klæg.
Det er stadig ham.
Måske kan jeg ... hælde ham ud.
Det stinker at være død, hvad?
Ja.
Man går glip af alt.
Ja.
Undskyld.
For hvad?
For at prøve at gøre dig til løsningen.
Det er ikke fair.
Jeg har også været en lort.
Jeg er meget sulten.
Det er jeg også.
Du skulle have spredt ham her.
Det er gas.
Jeg har læst, at vil man tale med nogen om noget vigtigt,
er det lettere, hvis man ikke ser på dem.
Mindre konfronterende eller sådan noget.
Jeg hørte godt, hvad du sagde.
På skrotpladsen.
Hvad?
Jeg vidste udmærket hvad.
Jeg elsker dig.
Jeg føler det samme.
Hvad?
Virkelig?
Ja.
- Jeg... - Men jeg behøver meget tid.
Okay.
Og psykologhjælp.
Okay.
Og jeg skylder min mor omkring 10.000.
Okay.
Men ja.
- Jeg elsker også dig. - Ja, du behøver ikke gentage det.
Tekster af: Pia C. Hvid